Константин Случевски
Ела!

Превод от руски: Добромир Тонев, —

chitanka.info

Спят децата. Млъкна този шумен

град, лежи в градината мъгла.

О, щастлив съм аз като безумен,

тялото ми и духът — с крила!

Бързай, скъпа! Времето минава!

Нека не броим звездите тук!

Знаеш, даже Демона в такава

нощ реши с Тамара да е друг…

Заливът, скован от непозната

сила, спи в покой; роса блести

по тревите, а над тях луната,

сякаш очарована, трепти.

Гъстата градина в полумрака

с тъмните си сводове лежи.

Отговор от теб сърцето чака!

Ти мълчиш? Какво ти е, кажи?

Да четем за Паризина двама,

Хайне да послушаме в захлас…

Дал съм клетва, че съм твой, и няма

два пъти да се заклевам аз.

Не бледней! Чуй, времето минава,

нека не броим звездите тук!

Знаеш, даже Демона в такава

нощ реши с Тамара да е друг…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.